Varför skrattar du inte, Bitterman?
Ni har ju inte sagt nåt, sir.
Du väntar till sista minuten då?
Hallå. Hej. Hur rik är du?
Ursäkta?
Är inte rikedom det bästa i världen?
Varje dag är som julafton, inte sant?
Så ser inte jag på det.
Du har rätt.
Rik eller fattig spelar ingen roll...
så länge man kan köpa allt man vill ha.
Har jag inte rätt? Svara!
Jag är inte så säker.
Är det dina initialer?
Du var säkert hos en massa bilhandlare...
innan du hittade en med dina initialer.
Det är säkert inte alls färgen du ville ha.
LBegravningssvart.
Hej, det är jag igen. Har du saknat mig? Det har du säkert.
Avlägsna dig från min bil.
Jag skulle vilja det, men jag måste åka så här. Jag är över 5 meter lång.
Det här var kul. Är det nån mer i bilen som jag kan prata med?
Du är Arthur, inte sant? Stanford Bachs pojke.
Precis.
Familjens skamfläck, odåga och fyllo.
Du får det att låta som nåt negativt.
Ditt fönster åker upp. Det måste vara nåt fel på det.
Milda makter.
Hej, igen.
Hallå där inne.
Hej, det är jag.
Du måste vara den mest störande person jag nånsin träffat.
Måste jag? Nejdå.
Nej, gör inte så. Jag bara skojade.
Skoj är en lyx som jag inte har råd med.
Jag arbetar för mina pengar, Bach.
Ordet är "arbeta". Slå upp det.
- Och hälsa din far. - Självklart.
Och grattis till din mor.
Äntligen hemma.
Hej. Hur mår du? Trevligt att träffas.
God jul.
God kväll, mr Bach.
Hur mår du, Philip? Jättegott. Tack.
Han betalar.
- Samma som alltid? - Ja, det är jag. Tackar som frågar.
Snällt av dig, hemskt omtänksamt.
God kväll. Hej.
- God kväll, mr Bach. - Andre, kompis. Kardan.
Er fru väntar på er, sir.
Ja, jag vet. Jag är sen.
Bäst du går före och avlägsnar alla knivar från vårt bord.
- Det behövs nog inte, sir. - Jag är inte så säker på det.
Älskling, förlåt att jag är sen. Det är Bittermans fel.
Han ville stanna till i en billig butik och köpa...
Drömprinsen? Här borta.
Jag har nog större chans att bli förlåten vid det här bordet.
Kanske inte. Ursäkta.
Förlåt. God jul.
- Tack, Andre. - Tack, Andre.
Kan vi få en ambulans som väntar?
Jag sa kl. 19.00.
Kl. 19.00! Förlåt. Jag trodde att du sa ta ett par drinkar...
gå till en leksaksaffär och segla in när du har lust.
Du tycker väl att du är jätterolig?
Ja, nöjesutgifterna blir mindre då.
- Puss. - Nej.
Okej. Varför kan jag inte vara arg på dig?
Vi har ju haft fantastiska gräl.
Vet du vad? Jag borde ha gift mig med dig för pengarna.
Ja, jag älskar mig själv främst för mina pengar.
Jag vet att det är patetiskt, men så är det.
Och det är säkert förgäves.
Jag är säkert inte ens nämnd i mitt testamente.
- Hur mår du? - Bra.
- Jaså? - Ja.
Jag var hos dr Holbrook idag.
- Var det idag? Jag kunde ha kommit med. - Det spelar ingen roll, älskling.
Han hade fått tillbaka provresultaten.
- Vad sa han? - Han sa: "Sätt dig."
Han sa att han skulle köpa nya mattor till kontoret.
Och mer?
Och han sa att jag inte kan få barn.
Det är för jävligt, Linda.
Du hade blivit en fantastisk mamma.
Ja, jag vet. Jag har övat så mycket på dig.
Då slipper vi i alla fall ha sex mer.
Du är så söt.
Ska vi dansa?
Bara det inte är för upphetsande.
- Vi är strax tillbaka. - Försiktigt, Romeo.
Vilken härlig person. Vi kan hänga henne i granen.
Och ett, och två...
och gootchi, gootchi, goo.
Och ett, och två.
- Arthur. - Linda, vart tog du vägen?
Älskling.
- Hur ställer du dig till adoption? - Adoption?
Ja, adoption.
Man behöver bara två mogna människor som älskar varandra väldigt mycket.
Vi kan hyra sådana.
Vänta nu.
Var allvarlig en liten stund, älskling.
Jag vet att du inte tänker på att skaffa barn just nu...
men jag har inte tänkt på annat i tre år.
Jag blir tokig varje gång jag går förbi en lekplats.
Då adopterar vi.
- Va? - Ja.
- Bara så där? - Ja.
Ska du inte tänka över det ett tag?
Nej. Beställ tid.
Vilket barn som helst har tur som får dig till mamma.
Tack.
Älskling.
Så där.
Jösses, du kan sluta nu.
Tack, jag älskar dig.
Jag är så glad...
och jag älskar dig så mycket.
Jag älskar dig så mycket att det gör ont.
Det är för att du lutar dig mot min gaffel.
Jag vet. Ta genast bort den.
Vet du vad jag ska göra imorgon?
Se här vad jag hittade i en ny affär...
på Times Square.
Vad? Jag behöver inte de här. Jag kan se rakt igenom dig.
Jag ska... Vad är det?
En skämtspya. Vi ska få middagen gratis om det så är det sista vi gör.
- Arthur. - Vänta. Jag ska använda den.
Vad? Skämttvål? Nej. Fairchild?
Ska du inte låta den stackars mannen vara ifred?
Nej, absolut inte.
- Andre! - Andre.
Tycker du att det här är roligt?
Rör inte Spaghetti Spynelli...
God morgon, sir.
- God morgon, Fairchild. - God morgon, mr Bach.
- God morgon, Ted. - Ert te, sir...
er färska apelsinjuice, era aspirin...
och, så klart, er tidning.
Vad har du gjort med händerna?
Det är tvålen i mitt badrum, sir.
Tvålen i ditt badrum?
Ja, den verkar vara funktionsoduglig.
Det är ett skämt, Fairchild. Tvål är inte funktionsoduglig.
- Det är en skämttvål. - Jag förstår. Tack, sir.
Ingen orsak.
Ska jag kasta tvålen...
eller tänker ni skämta med mig igen senare?
Jösses! Så många frågor så tidigt på morgonen.
Skämttvål ut eller in?
- Glöm det. - Ja, sir.
- Var är mrs Bach? Är hon... - Frun gick upp tidigt.
Hon skulle ringa några samtal.
I så fall kan du väl sätta på dig en av hennes nattskjortor...
och hoppa ner här?
Sir?
Kom igen, Fairchild.
Jag vet att du vill.
Jag har sett vilka blickar du ger mig.
Fairchild! Jag bara skojar.
Det är sant.
Skämtar ni aldrig med varandra på din planet?
- På min planet, sir? - Ja.
Blir du inte vansinnig på mig?
Vill du inte bara ta en stol...
och slå mig i huvudet?
- Slå er, sir? Aldrig. - Du har mitt tillstånd.
En gång hade jag en butler som brukade ta av mig hatten...
och slå mig i huvudet med den och kalla mig skitstövel.
Vi kan inte ha gått i samma butlerskola, sir.
Nej, kanske inte. Han var mer än en butler för mig.
Han var min vän.
Han var mer än så, faktiskt.
Hobson. Jag har hört att ni två stod varandra nära.
Ja, det gjorde vi.
Och vet du vad?
Du påminner mig överhuvudtaget inte om honom.
Släpp loss. Du har mitt tillstånd att njuta av livet.
Tack, sir. Jag ska försöka.
Varsågod.
Nu ska jag bada.
Just det, Godzilla.
Du undrar säkert
Vad som får mig att känna så här
Jag själv, jag själv, jag själv
Just det, jag själv, jag själv
Ta honom, ubåten!
Ta vraket!
Okej. Dags för basket.
Nu.
Hurra, sir.
Visst är ett bad det bästa i världen, Fairchild?
Tänk dig en värld utan badkar.
För det första skulle golvet vara plaskvått.
Vad kallas du? Mr Karisma?
Är du ensam?
Ensam? Jag är så ensam som man kan vara...
utan att vara det tekniskt sett.
- Hej, Fairchild. - Frun.
Kom in, vet jag.
Jag är naken, i horisontalläge och täckt av bubblor.
Så du behöver nästan inte göra nånting.
Ledsen, hingsten. Har inte tid.
- Jag gör en lista på adoptionsbyråer. - Hur går det?
Inte så bra hittills.
Alla som jag har pratat med vill träffa dig.
Jag älskar dig, fru Bach. Du får inte dö.
Var är din orm?
Min orm? Han mår väldigt bra idag, men är väldigt stygg.
Jag fick hålla honom under vattnet i en och en halv timma.
Har du tänkt på namn?
Namn? Ska han ha ett namn också?
Vilken bortskämd unge.
Vad sägs om Senator? Senator Bach?
Så får barnet ett försprång. Fairchild, Senator Bach.
- Hajar du? - Ja, sir, ett försprång.
Precis. Ta ut ormen.
Det glömde jag nästan. Din pappa ringde. Han vill träffa dig idag.
Min pappa? Han måste ha ringt fel.
- Nej. Han sa att det var viktigt. Fairchild. - Frun.
Jag lämnar honom i dina händer. Se till att han kommer dit.
Snygga handskar.
- Vad väntar du på, Fairchild? - Jag vet inte, sir.
Jag ska träffa pappa. Vad betyder det?
En drink, sir.
Ja, tack!
Hej, snygging.
Hej, pappa.
- Kan jag hjälpa till? - Ja, jag ska träffa pappa...
men om han är upptagen går jag gärna och kommer aldrig tillbaka.
- Innan jag åker till Madrid på tisdag. - Ja, onsdag är för sent.
Där är du, Arthur.
Craig Powell, det här är...
Min son. Jag är hans son.
- Ja. Jag har hört talas om dig. - Tyvärr är nästan allt sant.
- Trevlig resa. - Hejdå.
Kom in. Det tar bara en minut.
Kom in.
Jösses.
Craig Powell har den minsta toupé...
jag har sett i hela mitt liv.
- Du är full. - Inte alls.
Jag är mer berusad än nånsin.
Hur håller han kvar huvudet på kudden?
- Du ändrar dig aldrig. - Nej.
Jag hörde att du antastade Kendall Winchester i parken igår.
Ja, gamle, hederlige K.W.W.
W.
Du tror att världen är till för att du ska kunna roa dig.
Ja, och du hjälper verkligen till.
Tack så hemskt mycket.
Du måste skriva på några papper.
Vad du har legat i.
Vi ska gå ihop med ett annat företag. Det är ett stort steg.
Så här dags nästa vecka, utgör vi hälften...
av världens tredje största konglomerat.
Det var på tiden. Jag har pratat om det här i åratal, det vet du.
- Skriv på här, det är fyra kopior. - Okej.
Det är väldigt komplicerat. Du skulle inte förstå.
Jag är inte 8 år, pappa.
Hur skriver man "A"? Okej, nu minns jag.
- Vem ska vi slå oss ihop med? - Burt Johnson.
- Burt Johnson? Men han är en galning! - Det är han inte alls.
- Han är galenaktig. Han försökte döda mig. - Han hade sina skäl.
Du lämnade hans dotter vid altaret. Du förödmjukade honom.
Jag älskade inte Susan.
När jag sa det till honom hotade han mig med kniv.
Dagens pennor är annorlunda, eller hur, pappa?
- Försök att vara försiktig med den här. - Javisst.
Det var väl mammas?
Ja. Gud välsigne henne.
Tristan, kom ihåg att sätta klisterlappar på alla tavlor som blivit sålda...
och köp två lådor champagne till.
Men den ska vara härifrån.
Det kommer så många snyltare till vernissage.
Be Miriam att skaffa fler hängare till foajén.
Och vad du än gör...
så kör inte bort pressfolk som du gjorde sist.
- Marcia! - Hej, Susan.
- Vad glad jag är att du kom. - Jag med.
Elisabeth Murray-tavlan här är fantastisk.
Visst är färgerna helt otroliga?
Jag måste visa dig Hans Hofman-tavlan som vi just fick in. Den är himmelsk.
Målad 1942, Provincetown-serien.
- Vilken rörelse. - Mycket intressant.
Ska jag reservera den till dig? Ta dig en titt...
det finns så mycket att se. Säg till om du behöver nåt.
- Tack. - Okej.
- Pappa! - Solskensflickan min.
Vilken överraskning. Du kommer aldrig hit.
- Vet du vad ni skulle behöva? - Vadå?
Några John Audubon-målningar. Känner du till honom?
Han är naturalist. Han målar fåglar.
Skratta inte.
Folk älskar att se på fåglar.
Folk vill inte se sånt här. Det här är fel.
Vi vill inte ha sånt...
- i vårt galleri. Precis. - I vårt galleri.
Kom du förbi för att kritisera samlingen?
Nej. Jag kom faktiskt för att jag har nyheter om Arthur.
- Skilsmässa? - Nej.
- Har de separerat? - Nej.
Har han mördat henne?
Så ska det låta. Kom.
Susan, minns du den dan...
för fyra år sedan i kyrkan?
- Ja. - Minns du att jag sa...
att jag på nåt sätt skulle skipa rättvisa en dag?
Vad har du gjort, pappa?
Jag har gjort affärer med Stanford Bach...
men Bach begick ett stort misstag.
Han hade min advokat.
Som att bjuda in mig till poker med höga insatser...
och låta mig vara givare.
Så här dags nästa vecka...
kommer Arthur att omvärdera sin situation.
Jag trodde att han skulle bli trött på henne efter några månader.
Det var inte så här jag ville ha honom tillbaka.
Men du tar honom.
Det är klart att jag tar honom. Tack, pappa.
Duktig flicka.
Tack för att du kom, mrs Todd.
Jag ringer när jag får veta nåt.
Tack. Hejdå, dr Todd.
- Mr och mrs Bach? - Ja.
- Hej. Cynthia Canby. - Hur står det till?
Vad trevligt. Vi har ju bara talats vid på telefon tidigare.
Kalla mig Linda. Det här är Arthur.
- Angenämt. - Och Fairchild, vår butler.
- Hur står det till? - Bra, tack.
- Kom in. - Okej.
- Ska jag vänta här, sir? - Nej, där.
Trevligt.
Jag har aldrig sett en riktig butler förr.
Han är bra på att skaka hand. Jag har lärt honom.
Jag gör det mesta av hushållsarbetet själv.
Han hjälper mig bara med att nå höga hyllor.
Vem gillar du mest, mig eller Linda?
Älskling!
- Varsågoda och sitt ner. - Vänta lite, älskling.
Jag ska bara testa de här. Du kan sitta här, älskling.
Den här ser en smula bekvämare ut. Jag tar den som är mindre bekväm.
En sån kille är jag.
Jag antecknar det. Klarar stoltestet.
Mrs Canby, har du hjälpt alla de här människorna?
Jag har världens bästa jobb. Jag gör familjer.
- Allihop ler. - Ja.
Man blir väl sån av barn.
Jag skulle vilja sätta en bild av dig och Arthur på väggen.
Mrs Canby, om du kunde göra det...
skulle jag bli... Skulle vi bli...
världens lyckligaste människor.
Jag har gått igenom era papper.
Vi har samlat information om er.
Men jag behöver ställa några frågor.
Är det sant att ni äger fem hus?
- Aldrig. - Nej.
- Sex, faktiskt. - Vadå sex?
- Det i Saint-Tropez? - Va? Det är ett skjul, Arthur.
Det är inte ett hus.
Glöm barnet och adoptera mig i stället.
Det är inte pengarna som ger barnet en lycklig uppväxt.
- Just det. - Det kan jag skriva under på.
Det har skrivits en hel del om dig i pressen.
Det sägs att du är alkoholist.
Vänta nu.
Linda tar ett glas vin då och då, men att påstå...
- att det är ett alkoholproblem... - Jag talade om dig, Arthur.
Mrs Canby. Han kör aldrig bil. Jag ser till att han inte kör.
Förra året gick han med i Anonyma Alkoholister.
Jag förstår.
- Hur många möten gick du på? - Möten?
Jag läste nog inte hela broschyren.
Jag har aldrig gjort så innan. Jag är ingen sparkare, jag lovar.
Det är okej. Hade inte du gjort det, så hade jag.
Vi ser allvarligt på drickande här.
Mrs Canby. Jag vet att vi inte är perfekta.
Nej, det är vi inte. Jag har bara ett friskt ben.
Men Arthur och jag är det lyckligaste par jag känner.
Det är inte pengarna. Det är inte det. Det är vi.
Vi skrattar hela tiden...
och jag sparkar honom sällan, och han sparkar nästan aldrig mig.
Men utan ett barn...
går vi miste om nåt underbart.
Jag ska se vad jag kan göra.
- Var det allt? - Det var allt.
Jag kommer att göra ett hembesök.
- Vad sägs om imorgon? - Jag kan inte säga när.
Vitsen är att överraska er, så att jag kan se hur ni verkligen lever.
Alla dagar utom tisdag går bra...
för då är vi ute och rånar bensinstationer.
- Oroa er inte. Det kommer att gå bra. - Trevligt att träffas, mrs Canby.
- Detsamma. Jag hör av mig. - Okej. Hejdå.
Jag tyckte att det gick bra.
- Ja. - Ja?
Hon är trevlig.
Vi ses i bilen, okej? Jag ska bara fråga henne en sak.
Du har flyttat dig.
Mrs Canby...
du har hört uttrycket: "Han är bara en skojare."
Det är det han är.
Han gör allt för att få en att skratta och ha det bra.
Han gör allt för att glädja en. Tror du att vi har en chans?
Ni har stor chans.
Han blir en underbar far.
Det blir han säkert, men du måste vara realistisk.
Adoption kan ta månader, till och med år.
Gå inte och köp barnstolar än.
Jag tycker om allihop. De är...
Se så söt den är.
- Det måste vara fantastiskt att jobba här. - Det är det.
Jag tar den här, helt klart. Jag gillar den bäst.
Det är fantastiskt här.
- Ungen kommer väl att älska den? - Det måste han nog, sir.
Ja. Jag är förvånad över att du gör det med sån värdighet.
Tack, sir.
- Här. - Det är i sin ordning.
Slarva inte, Fairchild.
L-Vi har inte hela dan på oss. L-Nej.
Se så söt.
Jättefin. Vilket hantverk.
Jag tar den här.
Ja, mrs Bach. Får man fråga när barnet kommer?
Vilket barn? Den är till mig. Jag har sömnproblem.
Vad söt!
- Fairchild. - Frun?
Har du visat den för Arthur? Gillar han den?
Ja, han vill ha den.
Bra.
Fairchild!
Kolla! Jag kör nykter!
- Jag tar de här till bilen. - Nej, jag tar den.
Finns de med bar och baksäte?
Nej, sir.
Vi tar den ändå. Ungen får en hård skola.
Man kan inte tro det, men han har aldrig misstagits för...
en domare i högsta domstolen.
- Vid ett tillfälle... - Ska vi ta det här? Kan du hålla?
- Tack. - Vänta.
- Rött ljus! Grönt ljus! - Arthur.
Hur möttes ni?
På Bergdorf Goodman. Jag snattade.
Nej, jag...
Sir, ni har ett samtal på biltelefonen. Burt Johnson.
- Burt Johnson? - Burt Johnson?
Kom!
Hej, mr Johnson.
Arthur. Välkommen ombord.
Tack.
Du ser bra ut.
Och då menar jag stor och skrämmande.
Jag ser att du fortfarande dricker.
Ja, sir. Jag skulle sluta direkt...
om det fanns ett snabbare och mer effektivt sätt...
att få all den här whiskeyn i kroppen.
Hur mår Susan? Gift, hoppas jag. Tjugoåtta barn.
Susan är inte gift.
Hon gifte sig aldrig.
- Är det sant? - Kom!
Du måste verkligen hata dem.
Vill du prova?
Jag? Jag tror inte att jag...
Inget är som känslan av ett bra, handgjort gevär.
- Varsågod. Prova. - Okej. Ursäkta?
Inget är som känslan av ett stort glas whiskey...
i vänstra handen.
Kom! Träffa kulan!
Han missade. Nej, du är mycket duktigare.
Jag förstår det nu, tack. Jag är bättre på det här.
- Du sårade mig. - Gjorde jag?
Du gjorde bort mig inför hela församlingen.
Jag...
Och värst av allt: Du krossade min lilla flickas hjärta.
Jag är ingen hämndlysten man.
- Jag är en väldigt hämndlysten man. - Jag förstår.
Det är nog bäst att jag... Nej!
Kom!
Det var väl självförsvar? Det tänkte vända och döda oss.
Jag tar en drink till.
Vad är klockan?
- Vad klockan är? - Känner du dig annorlunda?
- Annorlunda? - Det borde du.
Du är pank.
Från och med kl. 12.00 idag, är du luspank.
Du är värdelös.
Vänta, vadå värdelös?
- Vi skulle ju slå ihop företagen. - Ja.
Din familj och jag har bildat en stor korporation...
där vi båda får 40 % av andelarna.
Och de övriga 20 % skulle tillfalla...
en grupp utländska investerare.
Utländska...
Jag köpte ut dem imorse.
Köpte du ut dem?
Det kallas aktiemajoritet.
Jag har redan pratat med din familj...
och de kan leda företaget...
leva som de alltid har gjort...
på ett villkor.
Att du inte ärver nåt.
- Va? - Du får inte ett öre.
Får jag låna geväret en stund? Jag vill...
Nej, det är slut.
Inga bilar, inga yachter.
Inga hus. Festen är slut!
Varför gör du så här?
För att du inte gifte dig med Susan!
Många människor har inte gift sig med Susan.
Killen där borta, till exempel. Han har inte ens bjudit på middag.
- Ska vi slå honom sönder och samman? - Du kan få pengarna tillbaka.
Om du skiljer dig och gifter dig med min lilla flicka.
Hon älskar dig fortfarande, fast jag fattar inte varför.
Du kommer att ändra dig så småningom.
Du är mjuk och patetisk.
Du klarar inte ett dygn utan pengar.
Allvarligt. Varför är jag här?
Nej. Vårt samtal är slut.
Jag åker tillbaka till yachtklubben.
Du hade gärna fått följa med...
men kuvertavgiften är 15 dollar och det har du inte råd med.
Hallå! Hej, älskling!
Vi är fattiga!
Vi är vit underklass!
Linda, vi är bankrutta!
Vår ekonomiska framtid är dyster.
Linda?
Greta, har du sett min fru?
- En fattig kvinna, i den här storleken. - Mr Bach.
Hon är i rummet som de gör om.
Hej, älskling... Förlåt, du är för lång. Hej, älskling.
Jag är så glad att du är hemma. Det blir jättefint.
Jag ville vänta med att bestämma mig.
- Men jag tror det blir persika. - Ja, jag med.
Om det blir en flicka. Om det blir en pojke, se här.
Alla är fina, men äggblå är bäst, eller hur?
En neutral matta och en stor bild av Hobson på väggen.
- Det blir fint. - Vet du vad, Arthur?
Man kan lära ett 8 månaders barn att läsa.
Hör här.
"Perioden från ett till fem."
Vänta. Hur mycket kostar allt det här?
Hur mycket? Det har jag aldrig hört dig säga.
- Mår du bra? - Ja, jättebra.
Jag har underbara nyheter. Vi ska få ärva jorden.
Bra, älskling. Jag tar det.
Hallå? Ja.
- Ricky, det är till dig. - Tack.
Vad är det du säger? Prata engelska. Vi är i Amerika.
Okej, men du får inte applådera förrän det är slut.
Okej.
- Burt Johnson. - Burt Johnson?
Burt Johnson styr min familjs företag.
De gör mig arvlös om jag inte skiljer mig från dig och gifter mig med Susan.
- Vad får vi till middag? - Lasagne.
- Vad menar du? Kan han göra så? - Det verkar så.
Ursäkta, mrs Bach. Förlåt, det var från kontoret.
Ni verkar ha problem med krediten.
- Ja, han verkar kunna göra så. - Det är säkert ett misstag.
- Victor, Vincent, vi... - Jag ringer imorgon.
- Bra. - Tack så mycket. Tack. Hejdå.
Snälla pojkar.
Det är vansinne. Vad ska vi göra?
Vi? Nej.
Tack så mycket. Adjö. Ha ett trevligt liv.
Susan och jag vill gärna att du kommer och hälsar på.
Kom hit, älskling.
Säg exakt vad som hände. Sakta och lugnt...
förklarar du vad det handlar om.
Gäller det vårt hus? Våra bilar?
- Inga förmyndarmedel? - Allt.
Allt stod i företagets namn.
- Men vet du vad det värsta är? - Vad?
Jag hatar lasagne.
Ursäkta, jag måste lägga mig ner.
Det är skönt här. Jag förstår varför små maskar gör så.
- Helvete. - Älskling?
Kommer vi att se tillbaka på det här och skratta?
- Nej. - Nej.
Hur gör vi med barnet?
Mrs Canby sa att pengar är betydelselösa.
Ja. Visst gjorde hon?
- Ja. - Det är nog sant.
Ja, det är det. Jag hoppas bara att säkerhetsvakten på 7-eleven...
har samma inställning.
Känner du dig inte lite befriad, innerst inne?
Jo. Det gör jag faktiskt. Jag känner mig befriad...
från 750 miljoner dollar.
Visst har jag humorn kvar?
- Det tycker jag. - Ja.
Fan ta dem. Vi klarar oss.
- Ja. - Det gör vi.
Du lärde mig att vara rik. Jag ska lära dig att vara fattig.
Det är lätt. Det är samma sak. Man har bara färre rum.
Lektion nummer ett.
Vänta.
Ja. Så här tröstar fattiga människor varandra.
Och så här säger fattiga människor: "Jag älskar dig."
Jag älskar dig.
De kan inte ge varandra yachter eller lägenheter.
Jösses. Inte undra på att de är så många.
Jag har ändå aldrig gillat yachter.
Va? Här? Nu?
För 750 miljoner dollar...
är det bäst att det här är bra.
Du har alltid varit mitt favoritbarnbarn.
Martha. Jag är ditt enda barnbarn.
Jag kan inte hjälpa dig den här gången.
Burt Johnson har vår familj i ett järngrepp.
Han har tvingat din far och mig att inte ge dig några pengar.
Från och med kl. 12 idag, kan du inte ens skriva under en check.
Du brukar ju aldrig ge upp.
Jag är gammal. Jag är inte 75 längre.
Det var tider, det.
Du.
Även om jag kunde göra nåt...
så vet jag inte om jag skulle göra det.
Johnson har rätt. Du hör ihop med Susan.
- Martha? - Det har jag alltid tyckt.
- Linda och jag har varit gifta... - Är du redo för ett träningspass?
Det står en nästan naken man i ditt vardagsrum.
Min doktor rekommenderade träning.
Troy. Det här är min sonson Arthur.
Han har just förlorat 750 miljoner dollar.
- 750 miljoner dollar? Fan! Så synd. - Det är en lång historia.
Ja, hur som helst. Är du redo för ett träningspass?
Andas. Ut med det.
Nu börjar vi. Hoppa.
Kom igen, sparka.
Så ska det se ut.
Är du med, Martha? Kom igen.
- Sitter du bara och tittar? - Ja.
Armhävningar.
Jag började med 20 minuter.
Nu klarar jag nästan en hel timme. Det gör underverk.
- Jag har aldrig känt mig friskare. - Det kan jag...
Nu jobbar vi med höfterna.
In och ut. Kom igen.
Den här är min favorit.
Kom igen. Hela vägen runt.
Ja.
- Ingen glädje utan smärta. - Gift dig med Susan.
Du har haft ditt lilla äventyr. Nu måste du se sanningen i vitögat.
Martha.
Menar du att ditt äktenskap med Linda Marolla...
den där nollan, servitrisen från Queens...
är värt mer än 750 miljoner dollar?
Jag älskar henne, Martha.
Det var väl inte det jag frågade?
Den här är min verkliga favorit.
Jag förstår varför.
Vi tar en liten paus.
LSpänn skinkorna.
Vad tycker du? Ska jag ta den här?
- Ja. Du kommer att behöva nåt varmt. - Ja. Precis.
Det ser bra ut.
Greta...
det är bäst att du tar de här. De var i inventeringen av smyckena.
Okej. Det var väl det.
Prata med henne.
Min fru och jag är hemskt ledsna över det som hänt, mrs Bach.
Om det är nåt som vi kan göra för att hjälpa...
så säg bara till.
Tack, Mary.
Det är inget...
om ni inte vill låna ut 10 miljoner dollar så att vi klarar oss.
Jag älskar er. Tack. Ta nu hand om er.
Okej. Jag skulle vilja ha en stund ensam här, går det bra?
Det är klart.
Sir. Jag har packat er väska.
Tack, Fairchild.
Jag har aldrig varit här inne.
Det var Hobsons rum.
Det är mycket större än mitt rum.
Jag har hållit det låst.
Jag vill inte glömma honom.
Jag tror att jag förstår, sir. Min far dog när jag var 10.
Jag beklagar.
Det stora "H: et".
Hjärtinfarkt?
Nej, han drunknade i ett stort hav.
Förresten, sir...
så har jag tänkt över det där med tvålen.
- Ja. - Jag tror att jag har fattat.
Bra.
Det var väldigt roligt, sir.
Ja, det var det. Tack, Fairchild.
Jag vill tacka er båda för allt.
Kommer ni att klara er? Jag menar, har ni...
nånstans att ta vägen?
- Visst. Inga problem. - Just det. Inga problem.
- Det är inte sant. - Hej, pappa.
- Nej. - Vänta, pappa.
Öppna dörren. Det är bara tillfälligt.
Pappa.
Det här händer inte. Jag kan inte tro det.
Det kan inte vara sant.
Mitt nya hus i Fort Lauderdale, då?
Det blir inget hus. Huset är historia.
Har du inte lyssnat?
Jag har försökt att inte göra det.
Det måste vara väldigt svårt för er båda som är nyktra.
Vi bor i gästrummet. Det är bara tillfälligt, jag lovar.
Visst. Jag menar, vi är båda döda om 40 år.
Femtio som mest. Eller hur, älskling? Vad gör du?
Jag klipper kuponger om vi skulle vilja äta nästa vecka.
Gör nåt nyttigt, älskling. Klipp vid den streckade linjen.
Streckad linje?
Angående det där huset i Fort Lauderdale...
Arthur, du får inte missförstå mig...
jag menar, jag älskade dig inte för dina pengar.
Nej, och det uppskattar jag, Ralph.
Jag älskade dig för din fars pengar!
Herregud! Förlåt. Det går över. Förlåt mig.
Förlåt. Ursäkta mig.
Herregud, nej.
Å, gud! Varför just jag?
Pappa.
- Hej. - Oj. Vad får det lov att vara?
Två pocherade ägg på rågbröd. Rosta brödet ordentligt.
Ska bli. Två Adam och Eva på rågbröd.
Sänk och bränn dem.
Duktigt!
Du har jobbat som servitris förr.
Ja. För ungefär fem år sen.
På tal om fem år, var är min tekaka?
- Den kommer. - Det är bara en tekaka.
Ställde jag till det för kocken?
Ställde till det. Väldigt kul.
Du är en väldigt rolig liten gäst. Den kommer.
Hej. Vad får det lov att vara?
Jag har bara 4 dollar. Vad rekommenderar du?
Jag rekommenderar en kopp kaffe och 3 dollar i dricks.
Skojar bara. Ta köttfärslimpan. Du kommer att älska den.
En Alpo special. Den kommer.
- Är du gift? - Ja.
Jag önskar att jag vore det. Vad gör din man?
Han är ute och letar efter jobb.
Vad gjorde han innan?
Allt. Utom att leta jobb. Var är tekakan?
- Här får du. - Tack.
Inget smör? Ingen sylt?
Du skulle ha tagit köttfärslimpan.
Varsågod.
Låt den inte stå och drälla, som man säger i västern.
- Hej. - Hej.
Susan, hej.
Herregud, vad du ser lång ut.
Ganska lång. Längre än jag kommer ihåg. Statylik.
Som en amason, faktiskt.
- Jag har väntat på dig. - Nej. Säg inte så.
Vi måste prata, Susan.
Du ska veta...
att jag inte hatar dig för det du gjorde mot mig, Arthur.
- Jag kunde aldrig hata dig. - Nej.
Tack vare dr Lyman har jag kunnat bearbeta känslorna.
- Går du till en psykiater? - Jag har gått ner till tre gånger i veckan.
Det är julfest på min pappas yacht nästa vecka.
Det vore ett perfekt tillfälle att utlysa vår återförening.
Jag har fortfarande ringen.
Nej. Lägg undan den.
Linda? Du är Susan. Hör här...
Linda tror att jag är ute och söker jobb.
Men det är jag inte.
Du kan väl be din far avblåsa det hela?
Avblåsa? Varför? Vi var väl lyckliga?
Visst var vi det. Sen träffades vi.
Det var ett skämt.
Men det kan ju inte du veta.
Jag gifte mig med Linda för att jag vill leva med henne.
Jag älskar henne.
Hon är inte rätt person för dig, Arthur. Hon är inte som vi.
Och om bara pappas inblandning kan få dig att inse det...
så får det bli så.
Susan...
du är en sån skitstövel.
Jag är en kvinna som vet vad hon vill ha.
Jag får alltid det jag vill ha.
- Varför inte? - Och det är dig jag vill ha.
Ja.
Man skrapar med ett mynt. Man kan vinna 1 miljon dollar.
- 1 miljon dollar? - 1 miljon.
Så om jag vinner 750 sådana så är allt som det var igen?
Vi tar en åt gången.
- Okej. - Okej. Nu kör vi.
- Inget matchar. Du förlorade. - Vänta lite.
Skrapar du på rätt sida?
- Spelar ingen roll. Sex eller nio... - Tre på båda sidor.
Om de matchar, vinner man inget då?
Stopp!
Nu kör vi igen.
Vad är det?
Det är gratis. Det är näringsrikt och utsökt.
Jag tog med den hem från restaurangen. Det är köttfärslimpa.
Jag frågar för att jag kanske måste beskriva den för en doktor senare.
Tills nån av er kan bidra med lön...
vill jag inte höra några klagomål.
Hittar du nåt arbete?
Bra. Jag har träffat fem personer...
Först och främst behöver jag en meritförteckning...
Vänta. Vilken familj.
För varje år som går börjar ni likna varandra allt mer.
Kan vi börja?
Arthur, du behöver lite potatismos. Här.
- Gör jag? - Ja. Det är nyttigt för dig.
Då var vi färdiga.
Du kan be bordsbönen, Arthur.
Bordsbön?
Ja. Säg bara nåt du är tacksam för.
Jag är tacksam för att jag fick den minsta biten av köttfärslimpan.
Det är en magisk kväll.
Vem kan det vara?
Det är nog nån som står ute i trapphuset...
och knackar på dörren.
Det kanske är köttfärslimpans mamma som kommer och dödar dig.
Det är okej. Jag öppnar, Arthur.
Sitt ner älskling. Det är okej. Tänk inte på det.
Nick? Vad är det?
Jag har hört att det bor två personer här...
som inte står på kontraktet.
De tillhör familjen.
De bor här tills de kan klara sig själva.
Ledsen, Ralph, men byggnaden har sålts.
Den nye ägaren kräver att reglerna följs.
Vad betyder det?
Han nämnde er i synnerhet.
Vänta. Sa du en ny ägare?
Jag får gissa. Burt Johnsons företag.
Ja, det stämmer.
Ni har mäktiga fiender. Ni måste ha gjort bort er ordentligt.
142. Det måste vara här.
- Här? - 140. Lyssna på mig, Arthur.
Låt nu mig sköta snacket. Nu går vi in.
"Kök med matplats och OLT i varje rum." Vad betyder det?
Vem vet? Vem bryr sig?
Det är stans billigaste lägenhet.
Om den har golv så tar vi den.
Den har golv. Vi måste.
Vad heter vicevärden?
Butterworth.
OLT. Vad betyder det?
- Goddag. - Hej.
Vi talades vid tidigare idag om lägenheten.
Va?
Vi talades vid tidigare idag på telefon...
om lägenheten som du hyr ut.
Ja, om lägenheten.
Ja, jag heter Linda Bach och det här är min man Arthur.
- Ja, men hon... - Prata högre, älskling.
Hon sköter snacket. Jag är inte pålitlig.
Skrik inte!
- Jag antar att ni vill se lägenheten. - Ja, tack.
Det är på övervåningen. Lägenhet nummer 5.
Jättebra.
Så fint du har här.
Är du blind, eller?
Det här har ni aldrig sett förr. Kom.
Jag lät installera en elektrisk stol.
Vilken bra idé.
- Ja, väldigt fint. - Tack.
Det ser bra ut.
Funkar den?
Det är klart. Nu bär det iväg.
Du kanske kan ge oss nyckeln?
Ledsen. Det får jag inte.
- Ett steg till. - Det kändes bra.
Den hinner nog byta ägare innan vi kommer upp.
LVänta. Jag måste knyta skosnöret. LFortsätt du, jag hinner ifatt.
Har ni barn?
- Inte än. - Inte än.
- Men det kanske vi har... - När vi väl får se lägenheten.
Ni kommer nog att gilla den.
Den har OLT i varje rum.
- OLT. - Otroligt Lyxiga Ting.
- Nej. Ovanligt Lågt i Tak. - Det måste det vara.
Det är Ferrari som gör de här. Det är bara några småsaker som behöver lösas.
Vad är OLT?
Det får ni snart veta.
Då var vi framme.
- Behöver du hjälp? - Nej.
Gör det inte. Tack gode gud.
Konstnären som bor här kunde inte betala hyran. Nolla.
Det här är vardagsrummet.
Kom. Jag ska visa er köket.
- Vi sticker. - Vänta. Vi kan ge det en chans.
Er spis, kylskåp, diskho, skåp...
allt man behöver.
Fäst er inte vid sakerna.
Killen som bor här tar med sig allt.
- Vad är det som luktar? - Insektsmedel.
De funkar bättre än Kackerlacksmotellet.
Just nu låter inte Kackerlacksmotellet så dumt.
Sovrummet.
Vacker utsikt.
Jag höll på att glömma en sak. Kom här.
Jag vill visa en sak.
Se här.
Ser ni? Omedelbar LjusTändning.
OLT i varje rum.
Omedelbar LjusTändning?
Se, älskling. Det är sant. Nästan ingen fördröjning alls.
Jag trodde det var ett försäljningsknep. Kom och prova.
Du begär 800...
- Arthur! - Jag är fast.
Du begär 850 dollar för det här stället utan att blinka?
- I förväg. - OLT. Kom igen.
Jag har bara arbetat i två veckor. Jag har 350 dollar. Ta dem...
eller låt bli.
Jag tar dem. Här får ni nyckeln. Jag skickar upp hyreskontraktet imorgon.
- Bäst du sätter igång. - Det är om 12 timmar.
- Han hinner aldrig. - Tack så mycket.
Det var det. Han klarar det inte.
Herregud, OLT. Jag har alltid drömt om det.
Hör här.
Om vi städar upp och målar om...
kan stället bli en riktig rövarkula.
Fattar du?
Vi ska inte stanna en minut längre än vi behöver.
Men just nu är det så här. Det här är det enda vi har.
Jag ska få det att funka.
Vi kan få det att fungera. Jag kan snygga upp här.
Många familjer har det värre än så här.
Men, Arthur...
vi måste ha två inkomster.
Ska du skaffa ett jobb till? Förlåt.
Jag ska ansöka om socialbidrag.
Du kan inte få det om du inte har jobbat.
Arthur!
Vad vill du att jag ska göra? Jag menar, vad kan jag göra?
Men herregud, du har ju gått på Harvard.
Har jag?
Vilket var ditt huvudämne?
Balett.
Okej.
Du tänker alltså inte ens försöka? Visst.
Du tänker inte försöka hjälpa till.
Försöka? Säg vad du vill att jag ska göra.
- Jag vill att du växer upp. - Va?
Du måste skaffa ett jobb.
Okej.
Det här är verkligheten. Så här är det.
Är det?
Okej. Där är dörren.
Det är dörren.
Jag undrade vad det var med mässingshandtag och kedja...
och hålet som man kan kika i...
och herrtoaletten... Jag vet var dörren är.
Vet du var ett jobb finns nånstans?
Okej.
Sitt inte uppe och vänta, för jag kanske inte kommer tillbaka.
- Okej. - Jag går.
Visst.
Jag går faktiskt nu.
- Okej. - Okej.
Skjut inte upp det.
Om du säger att du ska göra nåt, så gör det.
Gå till dörren, ta i handtaget och rör på påkarna. Mrs Canby.
Mrs Canby? Vad...
Mr Marolla sa att ni var här. Ska jag komma nån annan gång?
- Nej. - Nej.
Kom in.
Ja, kom in.
Vi har drabbats av ett bakslag sen vi sågs sist.
Ja, jag vet. Linda har berättat om det.
- Vi har bytt adress. - En hjärtattack.
Jag ringde henne, Arthur. Jag var tvungen. Jag ville...
Man blir trött på Park Avenue efter ett tag.
Vi har precis kommit hit, mrs Canby...
Men det är...
Det går bra. Där är den öppna spisen, som uppenbarligen fungerar.
Jag visar dig runt.
Här är köket, och det är väldigt praktiskt.
Det är en insektsdödare.
Den är bättre än Kackerlacksmotellet.
- Säkrare också. - Ja.
Och det här är sovrummet.
Jag hade tänkt så här, mrs Canby...
att vi flyttar sängen dit...
även om den blockerar badrummet, för då får vi större plats...
för barnkammaren.
Det är ljust och soligt...
Barnet ska få behålla alla möss det fångar.
Vi har misslyckats, eller hur, mrs Canby?
Nej, det har ni inte. Det kommer att bli bra.
Ska vi gå in i vardagsrummet och prata?
Vi hade ett så fint hus.
Några av mina favoritpersoner har växt upp så här.
Det bodde en konstnär här, som du ser.
Han ska snart hämta sina grejer, hoppas jag.
Jag sitter på den här.
I hierarkisk ordning.
Du jobbar alltså på ett matställe, Linda?
Ja. Kom förbi när det passar. Du får äta vad du vill gratis.
Jag kan rekommendera köttfärslimpan. Jättegod.
- Jag tyckte om den. - Tack.
Du då, Arthur? Hur går det med drickandet?
Jättebra.
Har du letat jobb?
Vi pratade just om det innan du...
Vet du vad? Han var på väg ut när du kom.
Det är jättebra, för jag har nyheter.
Vadå för nyheter?
Det finns ett barn.
- Finns det ett barn? - Va? Hörde du, Arthur?
Det är klart. Jag sitter närmare henne. Jag hörde det före dig.
Vänta. Ett barn?
Det är en ogift mor...
och hon ska ha barn om två veckor.
Och hon vill adoptera bort sitt barn?
- Herregud, jag måste förbereda mig. - Fantastiskt.
Det här är mycket inofficiellt, men jag ser gärna att det blir så.
- Mrs Canby... - Vi också.
- Jag har inte varit här. - Okej.
Jag kommer tillbaka nästa vecka. Hinner ni måla om tills dess?
Vilken är din favoritfärg? Absolut.
Kan ni skaffa möbler till rummet?
Absolut.
Och Arthur. Kan du låta bli att dricka och skaffa ett jobb?
Absolut.
Se det som en stor leksaksaffär för vuxna.
- Okej. Ja, det kommer att hjälpa. - Jag klarar mig.
Jag vet.
LHJÄLP SÖKES
- Vad skriver du, älskling? - Jo...
Det spelar ingen roll. Han läser det inte.
Det är mer hur du uppför dig. Hur du pratar med honom.
Om du är självsäker och inte nervös. Då får du jobbet.
Sitt där borta. Okej. Nästa.
- Kom in. - Lycka till, älskling.
Varsågod och sitt.
Senaste jobb...
miljonär och playboy?
- Just det. - Vad exakt innebar det?
Kappkörning. Hästuppfödning.
Yachtsegling. Det vanliga.
Det här är en järnaffär, mr Bach.
Har du nånsin varit i en järnaffär?
Nej, inte inne. Det måste jag erkänna.
En gång hörde jag tjänstefolket prata om att de skulle gå till en.
Ni sysslar väl med verktyg?
Tjänstefolket?
Den går till historien.
Du skrattar.
Det betyder att du gillar mig.
Det blir bra. Han skrattar och allt.
Jag rapporterar.
Vi kommer överens, eller hur?
Arthur, vi letar efter nån som är ärlig...
inte rädd för att lära sig eller för att jobba hårt.
Hank, anställ mig, så ska jag hjälpa dig att leta.
Vad tycker jag om det? Vänta.
Jag sa nåt kvickt om att hjälpa honom leta.
Jag har det som i en liten ask.
Det här är nåt nytt för dig. Vad sägs om ett glas?
Nej. Det är inte rätt tid.
Nu är det rätt tid.
Vad gör du här, Arthur?
Jag tar ett glas med dig.
Kom igen. Vad gör du här?
Min fru vill adoptera ett barn...
och agenturen sa att jag måste ha ett jobb.
Hon är beroende av mig.
Ingen har nånsin varit beroende av mig.
Jag är dödsförskräckt, men jag är här.
Alla säger...
att vi ska ge ungar utan erfarenhet en chans.
Varför skulle jag inte kunna ge nån i min egen ålder en chans?
- Det är väl bra? - Ja.
- Det du sa om... - Visst.
Ett känslomässigt ögonblick. Han sa nåt om att ge nån en chans.
Jag dricker hans gin, så jag tror att ni kan gå hem allihop.
- Du fick jobbet! - Jag kanske drar förhast...
- Hur står det till? - Det här är min fru.
Hur står det till?
Bra, tror jag.
Okej.
En blivande nyckel. Vi sätter originalet här.
Sätt fast den lilla nyckeln här och sen sätter vi den...
som ska göras där inne.
Sen gör vi så, trycker på den här...
och låter den köra själv.
Jag kan nästan sjunga vad den säger nu.
Tro det eller ej: Den är färdig.
- Snabbt också. - Ja, det gick snabbt som blixten.
Herregud. Så där. Där är originalet.
Den måste finslipas lite.
Jag ska ta bort det och se till att du kan komma in genom dörren.
Annars kan du inte få in den.
Förstår du? Det var det.
Du kan nog behöva vricka lite på den...
Behåll kvittot.
Ursäkta mig. Funkar den här på ett halvfabricerat encentimetersrör?
Du måste skämta. Den är gjord för halvfabricerade encentimetersrör.
Den heter halvfabricerat encentimetersrör i mellannamn.
Halvfabricerade encentimetersrör, se upp! Här kommer den!
Vad är det för fel på dig?
Inget. Jag har inte fått min tupplur.
8,99 dollar plus moms.
Totalt...
Öppna dig.
Amityville-kassaapparat.
Glöm det. Livet är för kort.
Kan jag hjälpa till?
Vad är ett halvfabricerat encentimetersrör egentligen?
- Hank. - Har du en minut, Arthur?
Ja, visst. Inga problem.
Det är en sak. Egentligen är det oviktigt.
Jag får inte de dumma maskinerna att fungera.
Jag är ledsen, Arthur. Jag har dåliga nyheter.
Du måste sluta.
Va? Jag började ju nyss.
Jag skulle ju få en chans.
Det har inte med mig att göra.
Affären har sålts och ägarna vill att du ska bort.
Han nämnde ditt namn. Jag blir nog nästa.
Jag förstår det inte själv. Det här kanske hjälper.
Nej. Jag har varit här en halv dag.
Jag hade nog sönder din kassaapparat.
Kom igen. Ta dem.
Jag känner mig hemsk.
Tack, Hank.
Jag betalar tillbaka.
Kom in, mr Butterworth. Dörren är öppen.
Hej, Linda.
Du är inte mr Butterworth. Det ser jag på kappan.
Vad vill du?
Vi borde prata.
Verkligen?
Jag är rätt upptagen. Jag gör om huset, som du ser...
och House Beautiful kommer när som helst.
Jag förstår.
Det är så... du.
Om du kom för att kolla om det går dåligt mellan mig och Arthur...
så lär du bli besviken.
Vi har det bra.
Vi är lyckliga tillsammans.
Och Arthur har ett jobb.
Han har fått sparken.
Min pappa köpte affären.
Det blir väldigt svårt för honom att hitta jobb nånstans...
så länge pappa finns.
Pappa förstår inte meningen med uttrycket "ge upp".
Just det.
Han fattar nog inte ordet "hederlighet" heller.
Linda, låt oss komma till problemets kärna.
Arthur överlever inte utan pengar.
Pengar är som luft för honom. Han behöver dem för att kunna andas.
- Han dör. - Vänta lite.
Vad får dig att tro att du kan komma hit...
och säga så om min familj?
Du har ingen aning om vad Arthur behöver...
vad som gör honom lycklig.
Du tänker bara på vad du själv vill ha.
Vad som är bra för dig.
Sådana som du tror att ni kan köpa allt.
Du kan inte köpa mig och min man är inte till salu.
Nu är det här samtalet slut.
Du kan gå ut, eller så kastar jag ut dig genom fönstret. Välj själv.
Och en sak till.
Vi vet båda att det vore underbart för Arthur att bli pappa.
Det skulle ge honom den stabilitet som han behöver så mycket...
och han skulle få en arvinge.
Jag har hört talas om ditt... problem.
- Vilket problem? - Jag kan få barn.
Jag är lika fruktbar som Napa Valley.
Om du älskar Arthur, och det tror jag att du gör...
så vet jag att du gör det som är bäst för honom.
Jag måste gå. Vi kan luncha nån dag.
I stans finare kvarter.
Arthur.
Jag behövde ändå inte jobbet.
Jag fattar inte att han klagade på den fina, nya nyckeln.
Hej, mr Butterworth. Hur mår du?
Bra, tack. Jag tar gärna en drink, tack.
Hej, mr Butterworth. Hur mår du?
- Vad gör du? - Byter ut låset.
- Varför det? Var är Linda? - Borta.
- Vad menar du? - Hon sa upp kontraktet.
Sa upp kontraktet?
Här. Hon lämnade det här.
Läs högt. Radion har gått sönder.
Fan.
"Käre Arthur."
Bra början.
"Jag kan inte stanna.
"Jag inser...
"att Johnson aldrig kommer att ge upp.
"Jag står inte ut med att se dig lida.
"Jag vet att det är mitt fel."
Det är inte...
"Jag är inte bra på att säga farväl...
"Arthur...
"så jag säger bara att jag älskar dig och avgudar dig...
"och det kommer jag alltid att göra.
"Linda."
Det verkar gå utför.
Kom igen, Ralph. Jag vet att hon är där. Får jag prata med henne.
Jag är inte här.
Hon är inte här.
Säg åt honom att gå.
Hon säger att du ska gå.
Hur kan hon säga att jag ska gå när hon inte är där?
Jag hade frågat om hon vore här.
Herregud.
Arthur, ta hand om dig.
Underbart. Bra.
Min svåger är och hälsar på med hunden.
Hon ber min unge be om pengar till dem.
Och då säger jag: "Låt mig vara. Jag är arbetslös."
Du där i rocken.
- Va? - Känner jag dig?
Nej.
Jo, jag känner dig.
Ja. Hej, hur mår du?
Jag känner igen den här killen. Vi har känt varandra länge.
Jag känner honom.
Jag känner dig.
Jag har levererat saker till ditt hus.
Hoppas att du fick dricks.
Visst. Han är kul.
- Du hade en butler. - Fairchild.
Han kom in och tog pulsen...
och höll speglar under näsan och sånt...
för att se om han andades.
- Du var otrolig. Du var kul. - En bra man, Fairchild.
Vad trevligt.
Hade du pengar, eller? Var du rik?
Ja. Mycket rik. 750 miljoner dollar.
Och det var när 750 dollar ansågs som mycket pengar.
Ja.
Jag brukade köpa en ny soffa varje vecka som matchade TV Guide.
Jag dör.
Jag vältrade mig i pengar.
Jag brukade köpa en ny soffa varje vecka som matchade TV Guide.
Har ni hört den förr?
Vad hände? Jag förstår inte.
Jag förlorade allt.
- 750 miljoner dollar. - Himmel.
Jag vet inte var de är.
Jag har letat överallt. Under soffan, bakom kylskåpet.
Sa jag inte det? Han är kul.
Berätta den om encentimetersröret.
Ja. Ett halvfabricerat encentimetersrör.
Vilket verktyg var det man använde till det?
- Halvfabricerat en... - Vilken sorts verktyg?
- Vilket verktyg? - Ett spärrhjul.
- Vad vet du om rör? - Jag brukade jobba med toaletter.
- Vilket verktyg var det? - Man tar tag i den med båda händerna.
Nu måste jag säga hej till Ulrik.
- Vad sa du? - Säga hej till Ulrik.
Vem är Ulrik?
Ulrik.
- Jag dör. Visst är han kul? - Var hittade du honom?
Spela nåt.
Sitt ner!
Har jag tid, frågar jag mig själv.
Vänta. Okej.
Var är mitt halvfabricerade encentimetersrör?
Ge mig mitt halvfabricerade encentimetersrör
Snälla, ge mig mitt halvfabricerade encentimetersrör
Så ska jag slå dig gul och blå
Så ska jag slå dig gul och blå!
Han är underbar.
Nu kommer två burgare, en lunchspecial och två pommes frites.
- Kaffe. - Är det koffeinfritt?
Nej. Skulle du ha det?
Jag sa till två gånger. Vad är det för fel på er?
Och lite vatten också, om du inte är för stressad.
- Vill du bråka? - Nej.
Men jag kan inte dricka det här. Jag får gaser.
Synd för dig.
Mår du bra?
Ja.
- Kan jag hjälpa dig? - Jag mår bra, tack.
Gumman. Var är min hamburgare?
Jag vet faktiskt inte.
"Jag är inte bra på att säga farväl...
"Arthur...
"så jag säger bara att jag älskar dig...
"och avgudar dig...
"och det kommer jag alltid att göra.
"Linda."
Jag är så trött på att höra dig läsa det där.
Har du inget bättre för dig?
"Käre Arthur...
"Jag kan inte stanna."
Frank. Jag ska säga dig en sak.
Hej.
- Vill du ha nåt att dricka? - Tack. Om en stund.
"Käre Arthur...
"Jag kan inte stanna.
"Jag..."
- Vad gör du? - Det är min bil. Jag såg den först.
Du förstör mina affärer. Stick.
Jag tar den gula bilen. Den har finare klass.
- Stick. Skaffa ett jobb. - Jag har ett jobb. Hade.
Kassaapparaten vägrade öppna sig.
Mer klass. Ska vi äta lunch?
Inget är som att vara i mitten av vägen.
Stor bil. Underbart.
Mr Bach.
Bitterman! Hur fan mår du?
Är det ni, sir? Vad gör ni här?
De trodde inte att jag skulle klara det.
De sa att stan skulle ta död på mig. Se på mig. Jag har en egen spann.
Jag har min egen gummiskrapa. Jag klarar mig.
Kan jag hjälpa er, sir?
Nej, jag behöver ingen hjälp.
Jag har tvättat tio gånger smutsigare vindrutor.
Martha!
- Vad gör du, Arthur? - Jag tvättade just...
Ska du gifta dig med Susan eller inte?
Jag har ju sagt att jag inte kan. Du verkar inte...
Ta bort den där.
Jag är ledsen.
Nog är nog. Gift dig med den haggan.
Du kan gifta dig med henne, Martha!
Himmel...
Min familj, Bach, äger ungefär 40 %.
Exakt 40 %.
Vi äger 40 % var.
Och sen har mr Johnson...
den sluge, gamle geten...
köpt aktiemajoriteten, 20 %...
för han vill att jag ska gifta mig med Susan, men jag älskar henne inte.
Just det. Jag vill inte prata om det. Du har helt rätt.
Sen sa mrs Canby...
Mrs Canby sa att jag skulle skaffa ett jobb. Men kassapparaten öppnade sig inte.
Absolut. Det var en tyst kassaapparat.
Ja, väldigt tyst.
Och Linda lämnade ett brev.
Jag har det. Det är inte långt. Jag ska läsa det för dig.
Hej, Arthur.
Hob...
Det kort sagda är bra sagt.
Hobson?
- Men du är... - Död.
Ja, jag är död.
Så finkänsligt av dig.
Vårt samtal börjar på ett gynnsamt sätt.
Så det här är...
Vad? En dröm?
En dröm? Kanske.
Jag skulle satsa på redlös berusning.
Vad ska jag göra, Hobson?
Jag menar, vad skulle du göra om du vore jag?
Jag kommer att tänka på ordet "bada".
Det var tråkigt att höra om dig och Linda, Arthur.
- En sån fru är svårt att finna. - Nu också.
Kom igen. Jag skämtar.
Vad är det, Hobson? Fattar du inte?
Krematoriet brände din hjärna.
Jag hade glömt att du inte har nån humor längre.
- Kom igen, kompis. Vi går. - Okej.
Jag har saknat dig så mycket, Hobson.
- Jag har alltid varit nära. - Ja. Jag har känt det.
Jag har haft ögonen på dig.
Du kan inte tro hur stolt jag var...
när jag såg dig rota i soptunnorna...
i jakt på bortkastade McNugget-lådor.
- Du såg det. - Ja.
Om längdkräkning nånsin blir en olympisk gren...
blir ditt land stolt över dig.
Jag försöker. Igår sålde jag blod till sjukhuset.
Sjukhuset?
En lokal spritfabrik hade nog betalat mer.
Hur har jag klarat mig utan dig?
- Uppenbarligen inte speciellt väl. - Det håller jag inte med om.
LTOPTHE BIG APPLE CIRCUS LTOPNY FÖRESTÄLLNING!
Jag älskar cirkus.
Minns du att du brukade ta med mig hit varje år, Hobson?
Jag brukade springa fram till clownerna och nypa i deras näsor.
Efter att man fyllt 30 blir det pinsamt.
Verkligen? Skämde jag ut dig?
Jämt och ständigt.
Varför har kvinnor så mycket smink?
Det är oattraktivt. Vad tycker du?
Jag har kommit precis i tid.
Ut med dig, och kom inte tillbaka! Jag vill inte se dig här igen.
LUTGÅNG
- Bor inte miss Johnson här? - Jo.
- Så du ger upp? - Absolut.
Absolut. Jag ger upp.
Jag drar mig ur spelet. Jag lägger av.
Det är klart. Varför bryta traditionen?
Behöver ni hjälp?
Ja.
Är Susan hemma? Jag ska gifta mig med den haggan.
Är miss Johnson er vän?
Det är en högst klarsynt fråga.
Den går rakt till problemets kärna, inte sant?
Jo.
Du har rätt. Hon är inte min vän.
Vad gör jag här?
Hon är inte ens min vän och jag tänker gifta mig med henne?
Herregud. Tack.
Tack båda två. Ni är fantastiska.
Det var bättre än 20 års terapi.
Tack så mycket. Du borde ha ett eget TV-program...
eller åtminstone inte behöva ha den hatten.
Kom, Hobson. Det var nära... Kan du tro det?
LJag gick nästan in och friade.
Arthur. Vakna.
Du kan sova sen.
Vilket charmigt ställe.
Så snällt att du fick bo här utan att ha bokat.
Du är dig lik även i döden.
Du där! Kan du väsnas mindre?
Ursäkta mig, men jag pratar med min butler, som jag inte har sett...
sen han dog för fem år sen.
Och jag spelar blackjack med farbror Rudy som dog 1956.
Men han är hygglig nog att hålla tyst.
Ge mig ett kort, farbror Rudy.
Vad säger det dig?
Ge mig ett kort!
- Vi kanske ska gå ut. - Ja.
I motvind, om det är möjligt.
- Herregud. Se på mig, Hobson. - Nej, tack.
Du kan hjälpa oss, eller hur?
Jag får inte lön längre, Arthur. Du får klara dig själv.
Faktum är att jag snart måste lämna dig.
Jag fick bara en halv dag.
Nej, Hobson! Det får du inte.
Jag har bara dig. Jag har förlorat Linda...
Jag har inga pengar. Jag är förlorad.
Jag önskar att jag vore död. Ta inte illa upp.
Det gör jag inte.
Din bortskämda skitunge.
Du trodde att ditt liv skulle vara en enda stor fest.
Nu vet du. Fester varar inte för alltid.
Jag vill inte att du ska sluta så här...
sova här ensam, spela blackjack med farbror Rudy.
Det står jag inte ut med.
Jag har sagt att du kan göra vad du vill med livet...
precis vad du vill.
Sluta upp med drickandet.
Vad är det för mening med det?
Ge mig ett gott skäl.
Jag har sett din son.
- Du har sett... - Han är en fantastisk pojke.
Klarblå ögon.
Han ler hela tiden.
Jag gillar honom. Det kommer du också att göra.
Du är inte rättvis, gamle man.
Jag har berättat allt om dig...
men han vill ändå träffa dig.
Det är ditt val.
Det har det alltid varit.
- Blackjack. - Va?
Jag sa: "Blackjack."
Kom igen, Martha. Rör på dig!
Rör på dig! Rör på rumpan! Rör på benen!
Kom igen! Rör på armarna!
Martha.
- Martha, jag måste få prata med dig. - Jag tränar.
- Jag förstår... - Det är okej.
Vi kan pausa. Du ser lite trött ut.
Jag är i rummet intill, om du vill nåt.
Det är klart att jag vill nåt...
men det skulle förmodligen ta död på mig.
Vad har hänt med dig?
Du är annorlunda. Har du blivit längre?
Jag känner mig längre. Om det inte är du som krymper.
För några år sen köpte Linda en urklippsbok.
Hon bad om en bild på mig och pappa.
Jag letade överallt...
men jag hittade ingen.
Ingen av oss båda tillsammans.
Vi har aldrig gjort nåt ihop.
Vi har aldrig delat nåt.
Jag kan göra det bättre, Martha. Det vet jag nu.
Jag kan bli en bättre pappa än han var. Men jag kan inte göra nånting.
Jag är handlingsförlamad...
så länge Burt Johnson är efter mig.
Men jag har ju sagt att jag inte kan hjälpa dig.
- Det måste finnas ett sätt... - Om jag vore du...
och 30 år yngre...
skulle jag försöka hitta en man som heter...
Noah Curtis.
Han och Burt Johnson var affärskompanjoner.
Sen började de bråka.
Om Johnson har nåt lik i garderoben, så skulle Curtis veta det.
Noah Curtis?
LTack.
Mr Bach?
Jag är Noah Curtis son.
Pappa dog förra året.
Efter det Burt Johnson gjorde mot honom...
skulle jag göra vad som helst för att sätta dit den tjuven.
Här är en lista på personer som var med om affären.
Tack. Du skulle säkert vara i fara...
om de visste vad du höll på med.
Nej då.
Varför skulle vi mötas här då?
Jag parkerade min bil här. Behöver du skjuts?
- Nej. Tack så väldigt mycket. - Hejdå.
Du kom.
Har du grejerna?
Jag bodde på Waldorf-Astoria innan Burt Johnson gjorde det här mot mig.
Jag har väntat i åratal...
på nån som vågar utmana honom.
Här är det.
Lycka till.
LTack.
Se vilken vacker silhuett.
Vad heter ni, sir?
Heter? Roger Basinforth Cummings III.
Ledsen, kompis. Det är en privat julfest.
- Men god jul ändå. - God jul.
Neil, Pat.
- Tänk att ni kom ända från Texas. - Vi är glada att vi kunde komma.
L-Du har gått ner i vikt. L-Cirka 10 kilo.
Hur mår du, Robin?
Tack detsamma.
Mr Johnson, vilken underbar fest!
Hur står det till? Du är vacker.
Tack. Du är rätt snygg själv.
- Pappa. - Min solskensflicka.
- Vad fint du har ordnat allt. - Så bra att du tycker om det.
LVi har så många vänner.
Hur fan mår du, Burt? Du ser jättebra ut.
Vad gör du här, Arthur?
Jag har en present till dig, Burt. Kan vi prata i enrum?
Det tror jag nog. Följ mig. Ursäkta mig, mina herrar.
Du har alltså tagit ditt förnuft till fånga. Vi löser det fort.
Sen kan du raka dig och tvätta dig och vara med på festen.
Det måste ha varit hemskt där ute, ensam i kylan.
Kallt var det, men jag var inte ensam.
- Arthur. - Susan.
Jag visste att du skulle komma.
Jag har nog aldrig sett dig i nyktert tillstånd.
Ditt ansikte är vackert när man inte tappar skärpan.
- Arthur har en present till mig. - Vad är det?
En liten gåva, som du kanske inte kommer att gilla. Carlyle-Swinson-affären.
Bedrägeriet, utpressningen. Allt är här. Earl Swinsons anteckningar...
räkenskaper, allt. Läs dem. Du kanske gillar det.
Det var väldeliga.
Väldigt intressant. Du har läst på.
Jag vill inte se dig i fängelse. Jag vill ha det som är mitt...
och några fler tilltugg. De är smaskens.
Vad handlar det här om, Arthur?
Oroa dig inte, solskenet mitt. Gå tillbaka till festen.
Nej. Jag stannar.
Vi väntar på den stora skålen, Burt.
Frankie, Morty. Kom in.
Det här är Arthur Bach, Stanfords son.
- Skitstöveln? - Precis.
Arthur har just berättat en lustig historia.
De här herrarna sitter i styrelsen...
så du kan berätta för dem vad du sa till mig.
Ett bedrägeri...
begicks av mr Johnson.
Arthur rusar in här med bevis...
från Carlyle-Swinson-affären. Kan ni tro det?
Var det 20 år sen?
Jag minns det. Det var lysande, Burt.
Du lät 10 000 börspapper som aldrig existerat, flyta.
Finansinspektionen misstänkte aldrig nånting.
Han kan inte åtalas för det. Det är preskriberat.
Du behöver nog en drink, Arthur.
Nej, tack. Jag dricker inte.
Vem sa det?
Okej. Nu slutar vi med allt nonsens.
När ska ni bestämma datum för bröllopet?
Det blir inget bröllop. Förstår du inte?
Du ska inte få förstöra min familj som du har förstört din.
Jag vill ha mitt liv tillbaka.
Jag vill ha Linda. Jag vill ha min son.
Arthur. Du har dödat honom!
- Är du okej, Burt? - Slut på föredraget.
Tack för att ni kom. Kör försiktigt.
Kom igen, Burt. Du är oskadd.
Ge tillbaka hans pengar.
Arthur och jag passar inte ihop. Det inser jag nu.
Nu ska du få se en annan sak.
- Vänta! - Jag borde ha dödat dig.
- Det borde jag gjort för sex år sen. - Nej, pappa.
- Är det en pistol? Det ser ut som... - Jag är trött på ditt skitsnack.
Ni två turturduvor ska gifta er.
- Har du en frack, eller ska jag hyra en? - Lägg undan den där, pappa.
Han slog mig. Såg du det? Ingen gör så mot mig.
Ingen får skrika "Kom".
Han älskar mig inte, pappa. Det är slut.
Lägg undan den.
Tvinga mig inte att berätta för mamma om dina så kallade affärsresor till Florida.
- Det skulle du inte göra. - Jodå.
Det skulle hon.
Du får pengarna. Jag bryr mig inte.
Det här stannar väl mellan oss, solskensflickan?
- Jag bjuder på drinkarna. - Han är en skitstövel.
Kom, Arthur. Jag följer dig till utgången.
- Tack för det du gjorde. - Varsågod.
- Det kändes rätt bra. - Ja.
Vet du...
det här är nog vår mest lyckade dejt.
- Klarar du dig? - Det tror jag.
Det tror jag också.
Tack.
Förlåt mig.
Wow! Kolla.
Häftigt.
- Nu gäller det, Bitterman. - Det är dags.
Kom igen!
Fantastiskt.
Snygg bil. Vems är det?
Du har fått tillbaka allt, Arthur. Hur gjorde du det?
Det berättar jag senare.
Nu vill jag bara veta en sak.
- Vadå? - Vem har skickat allt det här skräpet?
Vad jag har saknat dig, Arthur.
Hej.
Mrs Canby.
Arthur.
Så vacker han är.
Vacker är rätt, men det är inte en "han".
Va? En flicka? Är du säker?
När ett barn föds gör man ett visuellt test...
som brukar stämma rätt bra.
Jag vet. Det är bara det...
att nån jag känner förutspådde en son.
- Vad, älskling? - Jag är gravid.
Mrs Canby! Nån annan?
Bitterman.
Kör mig och mina en, två... Jag klarar inte det här...
min familj hem.
Överraskning!
Hej. Arthur...
Hej, Maria. Hur mår du? Vad trevligt att träffas.
Hej, Maria. Hur står det till? Skönt att ses igen.
- Hur mår du, Farnsworth? - Välkommen hem, sir.
- Till dig, Greta. - Två, sir?
- Vi förklarar senare, Greta. - Välkommen hem, sir.
Ames. Trevligt att se dig. Bra gjort, Fairchild.
Tack, sir. Välkommen hem. Jag har saknat er.
Jag har saknat dig också, Fairchild. God jul.
God jul, sir.
- God jul, Fairchild. - God jul, frun.
Vad fin hon är.
- Vill ni lukta på min blomma, sir? - Så klart. Den är underbar.
Fairchild!
Bra gjort, Fairchild. Hon gillar det.
Så löjligt. Fairchild. Upp och packa din väska.
- Sir? - Herregud.
Kom igen. Jag menar det. Övervåningen. Packa dina saker.
Ja, sir.
- Älskling, tycker du inte... - Det här är mellan mig och Fairchild.
- Ja, men... - Jag tar hand om det.
Okej.
- Var det allt? - Vad? Ja, sir.
Bra. Följ mig.
Det är Hobsons rum.
Om Hobson tittar förbi...
får du sova på soffan.
Fantastiskt!
Vad sa han?
Du skulle ha sett hans min.
- Nu är vi här. - Hej, älskling.
Varför pratar jag så här?
Kom, min ängel. Kom prinsessan min.
Så där.
LBSwedish